Jeg sørgede for, at du kunne beholde dit utaknemmelige hoved.
Skal jeg være taknemmelig for at leve og dø ved Væggen?
Du smed dit liv væk. Det er ikke en vittighed.
Selvfølgelig er det en vittighed. Den er bare ikke særlig sjov.
Jeg kunne ikke lytte til hendes løgne. Jeg kunne ikke.
- Du forelskede dig i en hore. - Ja.
Og jeg var dum nok til at tro, at hun også elskede mig.
Du forstår vel, at du gav far alt, hvad han ville have?
Du bliver hans arving på Casterly Rock.
Og han sender mig til Castle Black, så han ikke behøver at se på mig.
Det er også perfekt.
Det føltes godt at tage det fra ham.
Jeg er uskyldig, men alligevel ofrer han mig.
- Han ville ofre os alle. - Ikke dig! Du er den gyldne søn.
Selv hvis du myrder en konge og knepper din egen søster.
Pas på. Jeg er din sidste ven.
- Jeg fik da fortalt dem, hvad de er. - Ja. Det var en genial tale.
Jeg troede ikke, at du ville lade stolthed blive din død.
Jeg er ikke fortabt endnu. Jeg har overlevet en tvekamp uden din hjælp.
Jeg kan heller ikke hjælpe dig denne gang.
Jeg kan end ikke besejre en stalddreng med venstre hånd.
Har du ingen eventyrlyst?
Tænk på fars udtryk, hvis du taber.
Vores familienavn udslettet med et eneste sværdhug.
Det er fristende.
Nå... Bronn kæmpede for mig en gang. Han gør det igen.
Hvis han vinder, står jeg i gæld til ham resten af livet.
- Hvis han vinder. - Vil du finde ham for mig?
Hvem udnævner Cersei som ridder?
Ser Meryn Trant, håber jeg. Bronn må gerne sprætte den børnemishandler op.
Nej. Ikke ser Meryn.
Nåde!
Vær god... Nåde!
Ser Gregor, velkommen til hovedstaden.
Tak, fordi du kom så hurtigt.
- Du lader til at være i god form. - Hvem skal jeg møde?
Spiller det nogen rolle?
- Der er måske mad. - Der er måske soldater.
- Du burde ikke sidde herude. - Hvor skulle jeg ellers sidde?
Jeg forsøgte at gå tilbage til hytten, men det gjorde for ondt.
De har alligevel brændt den ned.
- Hvem var de? - Jeg er holdt op med at spørge.
- Det heler ikke. - Det lader det ikke til.
Det er en slem måde at dø på. Har du ikke fået nok?
Af hvad?
Jeg ved det. Tiden er inde.
Jeg burde tage sagen i egen hånd.
Tanken har slået mig.
- Hvorfor kæmper du så stadig? - Af vane.
- Intet kunne være værre end dette. - Intet er måske værre end dette.
Intet er hverken bedre eller værre end noget.
Intet er bare intet.
Hvem er du?
Jeg hedder Arya. Arya Stark.
- Er du hendes far? - Hendes fangevogter.
Hendes tante betaler løsepengene.
Et rimeligt bytte, altså.
Jeg har altid holdt på princippet om rimeligt bytte.
Giver du mig noget, giver jeg noget igen.
Rimeligt. Balance.
Der er ingen balance længere.
Har I noget at drikke? Man bliver tørstig af at dø.
- Jeg ville ønske, at det var vin. - Også jeg.
Der sidder hjertet.
Sådan dræber man en mand.
Hvad fanden laver I?
- Der er en pris på dit hoved. - Ja, beder man fanden tage kongen...
Kongen er død. Han blev forgiftet til sit eget bryllup.
Du dræbte Lannisters mænd. 100 sølvhjorte.
Og dem ville du indkassere? Du tænkte dig vist ikke om.
I var Yorens fanger, da han tog mig til Væggen.
Han sagde, at han ville kneppe mig blodig.
Det går virkelig ikke efter din plan. Står han på din lille liste?
Det kan han ikke. Jeg ved ikke, hvad han hedder.
Hvad hedder du?
- Rorge. - Tak.
Du tager ved lære.
De er tilbage!
De er tilbage.
Jon!
Lord Snow.
Ingen vilde dyr her. Lås ham inde, eller han ender i Hobbs gryde.
Kom, Ghost.
Mances hær nærmede sig Crasters gård. Vi så deres lejrbål.
- De er her inden næste fuldmåne. - Tænk, at du ikke hilste på.
- Kongen bag Væggen er vel din ven? - Vi må forberede os.
Vi bør forsegle tunnelen. Sæt den under vand og lad det fryse til.
- Hvordan skal vi så patruljere? - Det gør vi ikke.
Skal vi berøve os selv ben og øjne og gemme os bag Væggen?
- Vi kan ikke stoppe 100.000 mænd. - Borgen har stået her i tusinder år.
Nattens Vogtere har forsvaret den uden nogensinde at forsegle tunnelen.
Har De set en kæmpe, ser Alliser? Det har jeg.
- Tunnelportene stopper dem ikke. - Tremmerne er fire tommer tykt stål.
Det stopper dem ikke.
- Hvilken tjeneste er du i, lord Snow? - Forvalter.
- Er de ansvarlige for tunnelen? - Nej.
Hvem er?
Bygmestrene.
Mester Yarwyck, lord Snow vil forsegle tunnelen.
Så vi ikke kan udføre vores pligt som brødre i Nattens Vogtere.
Er du enig med ham?
Nej.
Da du kender vildlingehæren så godt-
- kan du og Tarly tage nattevagten på Væggen indtil fuldmåne.
Næste punkt. Vi skal have 100 tønder beg op på Væggen.
My lord.
- Du har nye klæder. - Kan du lide dem?
- Handskerne er blødere end jomfrulår. - Jeg har ventet i dagevis.
- Jeg har haft travlt. - Med hvad?
Mine ensomme ungkarledage er ovre.
Jeg skal giftes med Lollys Stokeworth.
Lollys Stokeworth? Hun slår mig ikke som din type.
- Jeg har nok ikke én type. - Hun er jo dum.
Da min søster arrangerede det, nævnte hun så Lollys' ældre søster?
- Falyse? Ja. - Forstår du arveretten?
- Falyse er 40 og barnløs. - Hun arver stadig Castle Stokeworth.
Medmindre hun dør før sin far. Så arver Lollys borgen.
Hvad? Damer falder ofte ned af deres heste.
Du og min søster fortjener hinanden. Hvorfor kom du overhovedet?
Du sagde, at hvis nogen bad mig forråde dig, ville du betale dobbelt.
- To hustruer eller to borge? - En af hver er nok.
Men skal jeg dræbe Bjerget, skal det være en enorm borg.
Jeg har ingen borge, men jeg har guld og taknemmelighed.
Jeg har guld. Hvad giver taknemmelighed?
Hvem ved? En Lannister betaler altid sin gæld.
- Din søster er en Lannister. - Min hustru arver Winterfell.
Overlever jeg, kan jeg en dag regere over Norden i hendes navn.
- Du kan få en stor del af den. - Hvis og måske.
Det er forbandet koldt i Norden. Lollys er blød og varm og tæt på.
I valget mellem at kneppe Lollys og møde Bjerget, smed du bukserne.
- Skræmmer han dig så meget? - Ellers var jeg et fjols.
Han er unaturligt stor og stærk og hurtigere, end man skulle tro.
Jeg kunne måske vinde, hvis jeg danser rundt, til han bliver træt-
- så han mister fodfæstet.
Men én fejl, og jeg er død.
- Hvorfor skulle jeg risikere det? - Fordi du er min ven.
Ja, jeg er din ven. Og hvornår har du sat livet på spil for mig?
Jeg kan lide dig, din forkælede lille skid.
- Men jeg kan lide mig selv mere. - Det forstår jeg.
- Jeg er ked af, at det må være sådan. - Hvorfor?
Fordi du hverken har samvittighed eller hjerte?
Det var jo det, jeg kunne lide ved dig.
- Vi havde gode dage sammen. - Ja, vi havde.
- Hvad vil du gøre? - Jeg må vel dræbe Bjerget selv.
Bliver det ikke en god ballade?
Jeg håber at høre den en skønne dag.
- Hvordan kom du ind? - Døren er velbevogtet, ikke vinduet.
Jeg svømmede 1,5 km ud til en ø efter dem.
- Gør ikke det igen. - Kvinder holder da af vilde blomster.
Dette er mine gemakker. Hvis jeg vil have dig her, tilkalder jeg dig.
Tilgiv mig, min dronning. Jeg lever for at tjene Dem.
Fortæl mig, hvorfor du er kommet.
For at bede om en tjeneste. Jeg har kun to talenter: Krig og kvinder.
De valgte at herske i Meereen. Klogt, men her er jeg ikke til nogen nytte.
- Andensønnerne patruljerer gaderne. - Vi er nattevagter.
Hvad kvinder angår, er der tusinder i Meereen.
Der er kun en, og hun vil ikke have mig.
- Du svor mig dit sværd. - Der er Deres, til jeg dør.
- Så hvis jeg befaler dig at blive? - Så bliver jeg.
Lad mig dræbe Deres fjender. Hvem som helst, hvor som helst.
Lad mig gøre, hvad jeg gør bedst.
Nuvel...
Gør, hvad du gør bedst.
Tag dit tøj af.
- Kom ind, min dronning. - Jeg ville ikke forstyrre.
Jeg ville tale med Dem, før vi tog af sted.
Vil De give mig den flaske derovre?
Den blå.
Nej, ikke den. Den vil De ikke engang røre.
Den ved siden af. Ja, den.
Da jeg så ind i flammerne i morges, talte Herren til mig og sagde:
"I aften får du dit sidste gode bad i lang tid. Nyd det."
Jeg laver sjov. Desværre ikke særlig godt.
Jo, men... Humor er ikke stærke side.
De fleste vittigheder er løgne, og De er tro mod sandheden.
- Bør man ikke undgå løgne? - Ikke altid.
Mine pulvere og drikke er for det meste løgne-
- som får mennesker til at tro, at de har set Herrens magt.
I Herrens lys ser de, at løgnen var en illusion, der ledte til sandheden.
Lidt af pulveret her på et bål vil sende en ildsøjle mod himlen.
Den her skaber sort røg, som får de modigste til at pisse i bukserne.
En dråbe af denne i en mands vin gør ham vild af begær.
- Anvendte De det på Stannis? - Nej.
Bliv ikke vred. Mænd begærer ikke det, de allerede har.
Det er kun kød. Det har sine behov.
Ingen handling, som udføres i Herrens tjeneste, kan kaldes en synd.
Jeg takker Gud hver dag for, at De og Stannis mødtes.
Han vil tage Shireen med os.
Jeg tror, at det er uklogt.
Min datter har jo kætterske tilbøjeligheder.
Hun vil måske blot trodse mig, men hvor om alt er...
...bør hun blive hjemme.
Jeg forstår Deres følelser, men det er ikke muligt.
Hvorfor?
De behøver ikke pulvere og drikke. De behøver ikke løgne.
De er stærk nok til at se ind i Herrens lys og se hans sandhed.
Hvor ubehagelig og ubegribelig den end kan være.
De behøver ikke min hjælp, men jeg behøver snart Deres.
Når vi sejler ud, må Deres datter være med os.
Herren behøver hende.
Jorah, andalen!
Skal du mødes med dronningen?
Hun er i godt humør.
- Khaleesi. - Du kommer tidligt.
- Senere end visse. - Misbilliger du?
- Det handler om tillid. - Misbilligelse og mistillid.
- Manden er lejesoldat. - Var du ikke i Det Gyldne Kompagni?
- Jo. - Jeg stoler på dig.
Daario Naharis dræbte sine kaptajner, da han blev træt af dem.
- Hvordan kan De stole på en som ham? - Jeg stoler ikke på Daario.
Derfor skal han og Andensønnerne genindtage Yunkai.
I Deres fravær vil herrerne blot vente og tage kontrollen igen.
Jeg beordrede Daario til at henrette alle herrerne i Yunkai.
De hiver børn ud af mødres arme og lemlæster små drenge.
De lærer små piger op som skøger. De behandler mennesker som dyr.
Slagter De herrerne i tusindtal, behandler De mennesker som dyr.
De frigivne kender kun brutalitet. De må vise dem noget andet.
Skal jeg nøjes med en advarsel?
Der er gode og onde på begge sider i alle krige.
Lad præsterne diskutere godt og ondt. Slaveri er virkeligt.
- Jeg stopper det og herrerne. - Jeg var slavehandler, khaleesi.
Og nu hjælper du mig med at vise dem friheden.
Jeg var her ikke, hvis Ned Stark havde gjort, som De vil.
- Manden, der ville begrave sin far... - Hizdahr zo Loraq?
Han skal være min ambassadør i Yunkai.
Han skal fortælle herrerne om Meereen og give dem et valg.
De kan leve i min nye verden eller dø i deres gamle.
Få fat i Daario. Sig, at jeg har ændret mening.
Ja, khaleesi.
Nej.
Sig, at du fik mig til at ændre mening.
Rottefisse!
Forbandet hore!
Du gør det forkert. Du må brænde såret rent.
Ellers går der infektion i det.
- Du bryder dig ikke om ild, men... - Ingen ild.
Det tager kun et øjeblik.
Ingen ild!
Glem det.
Glem alt.
Takket være dig er jeg en omvandrende sølvpung i Lannisters land.
Og der er overalt mellem her og der, vi skal hen.
Jeg er lige så dum som det svin, du stak ned.
Jeg bliver skåret, stukket og bidt.
Ingen belønning er alt det her værd. Bare jeg aldrig havde set dig.
Du siger, at din bror gav dig sværdet.
Min bror gav mig det her.
Det var lige, som du sagde.
Han pressede mig ned i bålet, som var jeg en anden fåresteg.
- Hvorfor? - Jeg legede med en af hans legesager.
Smerten var slem. Lugten var værre.
Men det værste var, at det var min bror, der gjorde det.
Og min far, der beskyttede ham.
Han fortalte alle, at der var gået ild i mit sengetøj.
Tror du, at du er alene?
Lad mig rense såret og hjælpe dig med at sy det sammen.
Lidt bekvemmelighed skader ikke. Vi har sovet i grøfter-
- så vi kan unde os en fjerseng og mad, du ikke har lavet.
Men forvent ikke silkeundertøj. Du tjener ikke din lord nu.
- Og drik dig ikke fuld. - Nej, my lady.
- Skulle det være andet? - Nej, tak. Nyretærten er lækker.
Tak. Jeg gør mit bedste.
Ingredienserne er vigtige. Mel, fedt, vand, æg og mælk er let nok-
- men en god culottesteg og kalvenyre er ikke let at få fingre i.
Nogle nøjes med oksenyre. De burde ikke have lov at lave mad.
For ikke at tale om sovsen. Den er svær.
Mange opgiver sovsen, men det må man ikke!
Ingen sovs, ingen tærte.
Sikken flot rustning. Er De en ridder?
- Nej. - Folk i rustning er som regel.
Er I fra King's Landing? Også jeg, fra Flea Bottom.
- Hvad bringer jer hertil? - Vi leder efter nogen.
Nogen bestemt? Mange kommer her. Lige den anden dag...
En høj, rødhåret pige. Sansa Stark, men måske anvender hun et alias.
Stark?
Dem fra "Winterhell"?
Nej, jeg har ikke set sådan nogen. De er vist forrædere alle sammen.
Jeg lovede deres mor, Catelyn Stark, at hente hendes døtre hjem.
Lidt mere nyretærte?
- Hvad er der? - Ingenting, my lady.
- Du skærer jo ansigt. - Jeg vil ikke fornærme Dem.
Du er ikke interessant nok til at fornærme.
Lannister leder efter lady Sansa, og de har penge.
Folk dræber for penge.
Vi bør nok ikke fortælle folk, at vi leder efter lady Sansa.
- Må jeg tale med Dem? - Ikke om nyretærte, vel?
De virker som en rigtig lady, en man kan stole på.
Jeg har aldrig mødt Sansa Stark, men jeg kender hendes søster. Arya.
Ingen har set Arya Stark, siden faren blev halshugget. Hun formodes død.
Ikke sidst vi sås. Hun var på vej til Nattens Vogtere, klædt som en dreng.
Som Dem, blot uden rustning. Hun kaldte sig Arry.
Hvad er der sket med hende? Den korte udgave.
Lannisters tog os til fange. Vi flygtede, og Broderskabet fangede os.
De solgte mig hertil. De ville sælge Arya og en anden til hendes mor.
En stor, grim fyr. Grov i munden og det halve ansigt svedt.
- Hunden. - Nemlig.
Vil I give hende den her?
Hun kunne lide den sidste, men den her blev bedre.
Hvad var det, du sagde?
Hendes mor og bedstefar er død, og Walder Frey er lord af Riverrun.
- De tager hende ikke derhen. - Nej, til Eyrie.
- Hvorfor det? - Lysa Arryn er Catelyn Starks søster.
Hun er Aryas sidste slægtning, og hun hader slægten Lannister.
Lord Tyrion sørgede for, at jeg vidste, hvem der hadede hvem.
- Sansa er måske også der. - Ja, my lady. Måske.
Er du helt sikker?
Nej.
Jeg troede, at De var på bordellet.
Jeg mødte en utroligt smuk blondine den anden dag.
Fortæl. Hernede er al slags skidt, undtaget den slags jeg kan lide.
Deres søster.
Cersei kom til mig.
Vi talte længe om hendes datter. Deres søster er meget bekymret.
Hun forsøgte at skjule, at hun ville vende mig imod dig-
- og troede nok, det lykkedes.
Hun har talent for at lade ærlige følelser udføre uærlige hverv.
Hun havde svært ved at skjule sine hensigter.
Det er sjældent, at man møder en Lannister-
- som deler min iver for at dræbe Lannisters.
- Hun er desperat for at se Dem død. - Hun behøvede ikke at genere Dem.
Jeg lader til at klare det fint selv.
Hun bliver lykkelig, når mit hoved kappes af.
- Hun har længtes efter dette længe. - Ja, det ved jeg.
Vi har mødt hinanden før, De og jeg. For mange år siden.
- Det ville jeg have husket. - Usandsynligt. De var nyfødt.
Far, jeg og Elia besøgte Casterly Rock på min første udenlandsrejse.
Jeg brød mig ikke om noget der.
Ikke maden, ikke vejret eller jeres dialekt. Intet.
Men den største skuffelse... var Dem.
De og min familie har meget til fælles.
Under hele rejsen talte ingen om andet end monstret.
Tywin Lannisters nyfødte søn.
Hovedet dobbelt så stort som kroppen, med hale, klør og et rødt øje.
- En dreng og en piges kønsdele. - Det havde gjort alt lettere.
Deres søster lovede at vise os Dem.
Vi spurgte hver dag, og hver dag svarede hun "snart".
Så tog hun og Deres bror os med til barnekammeret, og...
...så viste hun os misfostret.
Hovedet var lidt stort, lemmerne lidt små, men ingen klør, rødt øje-
- og ingen hale, kun en lille lyserød pik.
Vi var skuffede. "Det der er ikke noget monster", sagde jeg til Cersei.
"Det er bare et barn."
"Han dræbte min mor", sagde hun-
- og nev Dem hårdt i pikken, indtil Deres bror fik hende til at stoppe.
"Lige meget", sagde hun. "Alle siger, at han snart dør, og det håber jeg."
"Han burde ikke have overlevet så længe."
Tja...
Før eller senere får Cersei altid, hvad hun vil have.
Hvad med det, jeg vil?
Retfærdighed for min søster og hendes børn?
Hvis De vil have retfærdighed, er De kommet til det forkerte sted.
Det er jeg ikke enig i.
Jeg er kommet til det helt rette sted.
Jeg vil have hævn over alle, der har gjort mig uret, og de er alle her.
Først ser Gregor Clegane, som dræbte min søsters børn-
- og voldtog hende, før han også myrdede hende.
Jeg skal kæmpe for Dem.
Hej, Robin.
- Hvad laver du? - Jeg bygger mit hjem, Winterfell.
Tror jeg. Jeg har ikke været hjemme meget længe.
- Hvorfor rejste du? - Det er en lang historie.
Jeg bliver her. Mor siger, at jeg skal være forsigtig.
Jeg er jo lord af Dalen. Og han er en meget vigtig person.
- Hvornår rejser du hjem? - Sikkert aldrig.
Min familie bor der ikke længere, og nogen brændte det ned.
- Har Winterfell en månedør? - Nej, det ligger ikke i bjergene.
- Farligt. Hvordan lader I folk flyve? - Det gør vi ikke.
Hvad gør I med slemme og dumme mennesker?
Ingenting. Piger tog ikke del i det, hvor jeg kom fra.
Jeg er lord af Dalen. Når jeg bliver voksen, skal alle mine uvenner flyve.
Når vi bliver gift, kan vi tage dem og så...
Ud gennem månedøren!
- Det lyder godt. - Lad os give Winterfell en månedør.
- I det her store tårn... - Forsigtig!
- Nu har du ødelagt det. - Nej, jeg gav det en månedør.
- Du ødelagde det. - Jeg ødelagde det ikke!
Undskyld, Robin...
Børn...
- Jeg slog ham. - Det så jeg.
- Det burde jeg ikke have gjort. - Nej. Hans mor burde.
For længe siden. Se det som et skridt i den rigtige retning.
- Hvis han siger det til tante Lysa... - Lad mig bekymre mig om hende.
Jeg prøvede at huske, hvordan det så ud. Jeg får det aldrig at se igen.
Meget kan ske mellem nu og aldrig.
Hvis man vil bygge et bedre hjem, må man først rive det gamle ned.
Hvorfor dræbte du virkelig Joffrey?
Fortæl mig hvorfor.
Jeg elskede din mor højere, end du nogensinde vil vide.
Hvad gør vi med dem, der sårer dem, vi elsker?
I en bedre verden-
- hvor kærligheden triumferer over styrken og pligten...
...kunne du have været mit barn.
Men vi lever ikke i den verden.
Du er smukkere, end hun nogensinde var.
- Lord Baelish... - Kald mig Petyr.
Ville du se mig, tante Lysa?
Kom her, Sansa.
- Ved du, hvor lang der er ned? - Nej.
Heller ikke jeg, men mange hundrede meter.
Det er fascinerende at se kroppe slå ned.
De går i stykker, som et æg man taber på gulvet.
Nogle gange forbliver dele uskadte. Hovedet kan ligge ved siden af-
- med hvert hår på sin plads og blå øjne, der stirrer ud i intet.
Jeg ved, hvad du gjorde.
Undskyld. Jeg burde aldrig have slået Robin.
Spil ikke koket, din lille skøge! Du kyssede Petyr.
- Nej, du forstår ikke... - Jeg så jer, så lyv ikke!
- Han kyssede mig. - Løgner! Skøge! Han er min!
Min far, mand og søster kom mellem os, og nu er de døde!
Sådan går det, hvis man kommer mellem Petyr og mig.
Se ned! Se ned!
Lysa!
Slip hende.
Vil du have hende? Denne dumme lille pige?
- Slip hende. - Hun vil aldrig elske dig.
Jeg løj og dræbte for din skyld. Hvorfor kom du her med hende?
Jeg sender hende bort.
Jeg sværger ved mit liv. Jeg sværger ved alle guderne.
Slip hende, Lysa.
Min søde hustru...
Min søde, fjollede hustru.
Jeg har kun elsket én kvinde.
Kun én, i hele mit liv.
Din søster.
Trine Nørgaard www.btistudios.com